Jag är en återvändare. Grejerna har legat nedpackade i trettio år sedan 80-talet. Men i alla år har jag haft ett avlägset distansförhållande till min ledstjärna och vännerna på tågklubben: Stockholms Modelljärnvägsklubb (SMJ).
Överraskande intryck efter trettio års bortovaro?
- Fantastiskt utbud av svenska modeller, och en mycket mer livfullare hobby än jag kunnat anat – kanske också lite ”nördigare”?
- Teknisk utveckling med standardiserad digitaldrift och styrning (DCC) – absolut mycket coolare – också mer utmanande. Rutger Friberg för Polhemspriset?
- Gemytlig ”gubb”-stämning och pensionärstillvaro. Hur är det med återväxten?
- Oj, hade jag så mycket grejer och halvfärdiga projekt nedpackat i flyttkartongerna? Mycket där att färdigställa, renovera, och digitalisera!
Någon bana har jag inte haft sedan barndomens Märklin-bana på 60-talet, men nu är jag i full gång med en anläggning i ett utrymme på 23 kvm. Mitt mål är:
- En bana med ordentlig körsträcka – och kanske inte så mycket landskap – så att jag kan hålla det rullande materialet i utmärkt driftsskick;
- Digitaldrift;
- Det rullande materialet ska hållas på en nivå så att det kvalificerar för trafik på SMJ (utan att jag behöver skämmas för mycket…).
Tack till vännerna på SMJ och speciellt klubbens hedersordförande för alla inspirerande tips och råd!
Välkommen att följa mitt projekt!
Jag välkomnar också dina tips, uppmuntran, och kommentarer på bloggen!
![](https://dcc.walgar.se/wp-content/uploads/2018/03/WP_20161211_002-1024x576.jpg)
Tågsätt på display i väntan på action på banan…